Bare noen få kjenner hele historien.
Så vidt jeg husker, var det slik det skjedde.
I forhistorisk tid var Egypt alt livs arnested.
Et paradis verdig gudene som hadde skapt det.
Så gudene bestemte seg for å bo der -
- blant sine laverestående skapninger. Menneskene.
Men man kunne ikke ta feil av gudene og menneskene.
Gudene var høyere, og i årene fløt det gull, ikke blod.
Og de kunne forvandle seg til alle mulige skremmende skapninger.
Egypt var delt mellom to mektige brødre.
Livets gud, Osiris, var den elskede faraoen over alle jordene -
- Nilens vann gjorde fruktbare.
Hans bror Set hersket over den golde, øde ørkenen, -
- og ødemarken gjorde ham sterk, men bitter.
Men så skulle Osiris krone en ny farao, -
- hans eneste sønn Horus.
Det belastet forholdet mellom brødrene -
- og forandret Egypts skjebne.
Men gudene utgjør bare halvparten av historien.
Det var klart at de ikke kunne forandre skjebnen alene.
Et menneske med god dømmekraft, visdom og styrke -
- måtte også til. Dessverre var ikke dette mennesket meg.
Men før dere avfeier mitt yngre, dumdristige jeg, så husk:
Tvil aldri på en som kjemper for det eneste -
- som er like mektig som gudene: Kjærlighet.
Tyv!
Denne kjolen er håpløs.
Jeg må kjøpe noen bånd hvis den skal kunne brukes til kroningen.
- La oss tilbringe dagen sammen. - Det skal vi. Ved kroningen.
For en velsignelse at gudene skjenker oss en ny farao.
Horus? Du vet at jeg ikke bryr meg om gudene.
- De bryr seg om deg. - Nå?
Bek, gi meg den.
Jeg visste du gjerne ville ha noe helt spesielt på deg.
Har du stjålet den fra en kremmer eller fra noens klesskap?
Det gikk fortere enn å vente på gudene.
- Gudene gir oss alt vi trenger. - Ja, de er umåtelig gavmilde.
Du er så vakker.
Da jeg ba deg om å rømme sammen med meg, lovte jeg deg et godt liv.
Kjoler som er en prinsesse verdig. En ny hver dag.
Elver av juveler, et gullpalass. vi kan stifte familie i.
Hvor mange barn skulle vi ha?
Et dusin. Jeg vil gjøre alt for å gjøre deg lykkelig.
Hvordan forbereder tronarving Horus seg på den store dagen?
Himmelens hersker. Litt av en feiring i går kveld.
Folket har allerede samlet seg for å få et glimt av deg.
- Du vil se praktfull ut. - Etter hvert.
Ærverdige Horus...
Ikke avfei Horus heller, -
- for når verdens skjebne hviler i ens hender, -
- kan selv guder bli overrasket over hvor mektige de er.
Hvis det var jeg som skulle krones, ville jeg ha brukt tiden -
- til å forfatte et budskap til folket.
Kanskje Horus ikke syns folket trenger taler.
Bare når det skåles til ære for ham.
Det var behov for mange skåltaler. Mine dåder blir besunget senere.
Løven han felte, spredte frykt.
Gjorde den det? Bra. Da er det desto mer å synge om.
Det er godt.
Det holder, takk.
- Du. - Synd at jeg kommer for sent.
Men her er jeg, edru og påkledd.
Ikke si det til noen. Jeg har et dårlig rykte å opprettholde.
- Kom hit. Kom. - Nei, nei, nei!
Det er vanskelig å tro, men du ser ut som en farao.
Hvis det opphisser deg...
- Juveler opphisser meg. - Titt på håndleddet ditt, da.
De 42 stjerners armbånd. Det skal minne deg om demonene -
- jeg har drept for deg. Ingen mer verdifull skatt er noen gang sett.
Hvordan kan kjærlighetsgudinnen ikke vite hva kjærlighet er?
Det er ikke å ligge med enhver pike som vifter med øyenvippene, -
- du mektige løvedreper.
Jeg feiret jakten. Du var jo ikke her.
Jeg setter pris på friheten min. Ikke så mye på døde dyr.
Du har ingenting imot å bære dem.
Nei, Hathor.
- Sånn ter ikke en dronning seg. - Da er det bra jeg ikke er det.
Kan du tenke deg noe kjedeligere enn å sitte på en trone?
Hva er det du spør meg om?
Har jeg spurt deg om noe?
Jeg vet ikke. Gjorde du det?
Min herre. Det begynner nå.
Hathor. Kjærlighetsgudinnen.
Nefthys. Beskyttelsens gudinne.
- Min herre. - Takk, unge mann.
Du har vært fryktelig snill mot fremmede i dag. Vis meg hendene dine.
- Hva? Det er gaver til Osiris. - Skynd deg.
Tot. Visdommens gud.
Vær hilset, Tot. Hadde du forestilt deg at din gamle elev -
- en dag ville bli farao av Egypt?
Horus har vist en rekke egenskaper, -
- og noen av disse kan bidra til hans lederskap. Hvis han er heldig.
Ære være Osiris, -
- farao av Egypt.
Ære være Ra, lysets hersker.
Min far har velsignet denne dagen, -
- slik dere alle velsigner oss med gavmildhet.
En gave fra en som har mye.
Og fra en som bare har lite.
Men når begge dør og står ved døren til livet etter døden, -
- hva er verdien deres? Jeg sier de er like mye verdt.
Symboler på liv som har vært levd på riktig vis.
Alle er velkomne til livet etter døden. Dette etterlater jeg meg.
Men i dag kroner vi en ny farao. Han vil få sitt eget ettermæle.
Min sønn, Horus, himmelens hersker.
- Er du klar? - Jeg er klar.
Vent. Vent.
Beklager at jeg kommer så sent. Det tok tre dager å krysse ørkenen.
Og nesten én til for å komme gjennom mengden av beundrere.
- Set. - Bror. Det er godt å se deg.
I like måte, bror. Du er alltid velkommen her.
Det er en stor dag for familien. Du må være stolt.
- Det er jeg. - Du ser storslagen ut, nevø.
Det er i hvert fall én her som blir en god farao.
- Jeg var redd du ikke ville komme. - Jeg vil da ikke gå glipp av dette.
Til deg.
Et jakthorn.
Av kraniet av en vær som felte ti guder.
- Det er vakkert. - Prøv det.
Fra Set.
La selveste Ra høre deg.
Noen hørte deg i hvert fall.
Hva er det som skjer, Set?
Kjenner du den igjen?
Far ga deg den.
Den har holdt meg i live i mange netter i ørkenen.
- Kjemp mot meg. - Nei, far.
Hold deg utenfor, sønn. Hvorfor?
Hva har du oppnådd gjennom 1000 års fred?
Et land fylt med mennesker som ikke drømmer om annet.
- Nå er det min tur. - Jeg vil ikke kjempe mot deg.
Jeg elsker deg, bror. Av hele mitt hjerte.
Jeg elsker deg også, bror.
Det er i sannhet en stor dag for familien.
Jeg, Set, -
- er nå deres eneste sanne farao.
Farao av hele Egypt. Se hva som skjer med dem som trosser meg.
Guder.
Knel eller dø.
Dødelige, tilbe meg eller forbered dere på et liv som slaver!
Min bror mente livet etter døden var en gave.
En farao bør sikte høyere enn det.
Fra nå av må dere kjøpe adgang med rikdommer.
Din reise har bare så vidt begynt.
Nå er det ditt.
Mange av oss vil følge deg, men dette er ikke tiden for det.
- Jeg så opp til deg. - Naturligvis.
Det er ikke tilrådelig.
Er det sant at du aldri bommer? Blir ikke det litt kjedelig?
Jeg trodde du hadde perfekt syn.
Du kjemper godt. Er du sikker på at du er sønnen hans?
Zaya!
- Bek! - Zaya!
Jeg gjør Egypt en tjeneste. Du er ikke verdig til å være farao.
Nei!
Set!
Tilgi meg, far.
Zaya!
Slik ble Set farao.
I året som fulgte, kjempet mange guder mot ham.
En etter en måtte de bøte med livet.
For de dødelige var det enda verre.
De fleste ble gjort til slaver og ble nektet den minste mynt -
- til å kjøpe seg adgang til livet etter døden.
Blindet etter nederlaget gikk Horus i eksil.
De som ba for at han skulle redde Egypt, ble skuffet.
Men jeg var ikke den som ba.
Zaya var slave hos en grusom herre.
Men hvordan kunne jeg befri henne?
Det var galskap.
Du hersker kanskje ikke over vinden, Zaya, men du kan vel stenge skoddene?
Unnskyld, min herre.
Skjønne deg, hvis jeg finner arbeidsbordet i slik stand igjen, -
- blir du kastet ut, hvor du kan dytte stein i stedet.
Kom igjen. Jeg har ikke hele dagen.
Jeg vil gjerne kaste ham ned fra stor høyde. God morgen.
- En dag skal jeg stjele deg fra ham. - Er tyveri alltid løsningen?
I denne verden, ja. Enten er man rik, eller så er man ingenting.
Selv om du kunne befridd meg, hva med familien min?
Vennene våre? Kan du stjele hele Egypt fra Set?
- Bare Horus kan befri oss. - Tror du gudene bryr seg?
Hvis Horus kunne komme, ville han gjort det. Jeg vil vise deg noe.
Set vender tilbake med krigsbytte. Skattkammeret står åpent i natt.
Det er det perfekte tidspunktet å snike seg inn på.
- Hvorfor skulle man det? - Horus' øyne ligger der.
- Da vil han få kreftene tilbake. - Stjele fra en gud?
Bare galninger gjør sånt.
Hvor tror du vi kan finne en sånn galning?
Tegningen bør være her. Urshu bygde skattkammeret. Han er Sets arkitekt.
- Hva er dette? - Sets sandpyramide.
Det er litt av en ildgrav. Han må tilberede enorme festmåltider.
Graven fører til jordas indre. Det er kilden til kraften hans.
- Jeg fant den. - Skattene føres inn her.
Det er det som kommer etter, som er problemet.
To broer fylt med feller. Urshu skryter alltid av dem.
Da er det fint at jeg jukser.
By meg skikkelig velkommen, soldat. Ikke la dronningen vente.
- Jeg tror du har savnet meg. - Jeg må savne deg.
- Jeg er jo fangen din. - Dette fengselet er ikke så ille.
Jeg har det fryktelig her.
- Du har en rar måte å vise det på. - Kan jeg låne kniven din?
Hvis du fikk sjansen, ville du drept meg da?
Hvordan skal jeg kunne drepe deg?
- Du ville gjort det hvis du kunne. - Best du holder øynene åpne.
Min herre Set.
Og herskerinne. Kanskje jeg bør komme tilbake på et bedre tidspunkt.
Nei. Kom inn. Ikke vær blyg.
Kom.
Ingen har noen gang hedret den store guden Ra på denne måten.
Han vil passere over toppen og forbløffes over hyllesten.
- Er det alt? - Unnskyld?
Kan du gjøre den høyere?
- Høyere? - Ja. Det er et enkelt spørsmål.
Det blir kanskje vanskelig nå.
Rolig, Urshu. Jeg tuller bare.
Si meg, hvorfor valgte din far deg som byggmester -
- istedenfor en av brødrene dine?
- Jeg viste vel at jeg var den beste. - Det skal jeg også vise min far.
Han vil se det fra daggry til skumring.
- Din glede er mer verdt enn gull. - Gull? Det får du rikelig av.
Skål for Egypts største byggmester.
Skål for mitt ettermæle.
Hvor finner man så mange skorpioner?
Det er nok til at man blir redd sin egen skygge.
Sirkelen er utløseren.
Da går jeg rundt.
Det var lett.
En tredje bro.
Den er ikke beskrevet her.
Dette er kriminelt.
Og bare ett øye.
Fremragende. Zaya, du ville bedt en bønn.
Men den som intet våger...
Zaya.
Jeg er så lei for det.
Som om det ikke var nok at du bruker mitt hjem til å drive hor, -
- så våger du å stjele fra faraoen?
Jeg er stolt av å ha et velordnet arbeidsrom, Zaya.
Det forsto du aldri. Og denne nipsen redder ingen av dere.
- Set er guden deres. - Det var min idé.
Løgner!
Gi meg det du stjal.
Takk.
- Kast dem til sjakalene. - Vent!
Jeg tok noe annet også!
Løp!
Du klarte det. Hvor er det andre?
Vet du hvor vanskelig det var å stjele det der?
Jeg vil alltid elske deg.
- Døden er ikke slutten på alt. - Zaya!
Jeg skal gjøre det godt igjen, Zaya.
Jeg har ikke behov for flere tilbedere.
Offergaver som råtner og stinker.
Med mindre du har med deg vin, så forsvinn.
- Jeg er ingen tilbeder. - Hva er du da? En tyv?
Ja. En tyv. Jeg har noe Set tok fra deg.
Ingen dødelige kan stjele fra Sets skattkammer.
Du har plyndret en av mine tilhengeres lik.
De kom ikke nær skattkammeret.
- Gi dem til meg. - Ikke ennå.
- Gi meg øynene mine. - Jeg har et forslag.
Kjøpslår du med meg?
Flaks for deg at jeg vil det. Du kan ikke treffe en trebeint elefant.
- Du vil vel ha belønning? Gull? - Gull kan jeg stjele.
Det er en jeg vil ha reddet.
Fra hva?
Døden. Lærte ikke faren din deg at døden ikke er slutten?
- Det lar seg ikke gjøre. - Du klarer det. Du er Horus.
Kanskje jeg bare kaster byttet mitt i Nilen.
Vent.
Bli i de levendes rike. Bli i de levendes rike.
Jeg når henne ikke.
- Men du er en gud. - Guder lever i tusen år.
Men vi kan ikke beseire døden. Nå må hun vandre på stien.
- Det må være noe du kan gjøre. - Jeg har gjort alt jeg kan gjøre.
Du som er evig, send din tjener for å føre den døde mot et nytt liv.
Anubis, tre frem.
Jeg setter deg fri.
Jordas dører er åpne. Du må påbegynne reisen.
Hun var slave. Uten skatter kommer hun ikke gjennom den siste porten.
- Hva tilbyr du? - Hun kommer ikke inn i etterlivet.
Til deg, Anubis, buenes hersker, som befinner seg på dette fjellet, -
- har jeg bare smilet mitt.
Så la det skje.
Zaya. Zaya!
De døde snakker ikke med de levende.
Hold deg på stien.
- Gi dem til meg. - Du har ikke gjort noe.
- Øynene mine. - Du kan forbli blind.
Jeg har ingenting å miste. Jeg gjør alt for å se henne igjen.
Hvis du vil gjemme deg for meg, må du lære å snakke mindre.
Her.
Hvor er det andre øyet?
- Hvor er det andre øyet? - Jeg er ikke helt sikker, men...
Jeg brekker nakken på deg.
Du må hate Set for det han gjorde mot faren din.
Pyramiden. Jeg vet hvordan man kommer inn i Sets pyramide.
Hvordan? Hvordan?
- Nå... - Kilden til kreftene hans er der.
Hvis jeg kan få deg inn dit, kan du drepe ham?
- Hvordan kan du klare det? - Jeg har sett tegningen over den.
- Si det. - Jeg skal vise deg det.
Men da må du hente Zaya tilbake.
Kanskje det kan la seg gjøre.
Ingen kan forlate etterlivet når man har kommet inn, -
- men reisen gjennom de ni portene tar flere dager.
Bare farao kan få Anubis til å snu.
Hvis jeg dreper Set og gjenerobrer kronen -
- før din elskede når den siste porten, -
- kan jeg kanskje redde henne.
Prøv å holde følge.
Mine prektige blodhunder.
Dere er Egypts sanne sønner.
Dere er jernet og blodets barn.
Og ingen far kan være mer stolt.
De opprørske gudene har smakt våre spyd.
De andre er i Nefthys' festning, der de venter, klare til kamp.
Men dere, mine ørkentropper, skal utslette dem!
Ta for dere av gullet.
Hvis dere ender i dødsriket, -
- så fortell min bror hvem dere tilber!
Avdeling Set, Armam, Ta, Rai! Giv akt!
Fremad marsj!
Min herre.
Det kongelige skattkammeret er blitt ranet.
Urshu, skulle ikke øyet lokke Horus' tilhengere i døden?
- Jo, min herre. - Var ikke fellene dine...?
Hva var det du kalte dem?
- Tyvesikre? - Jo, min herre.
- Kan du finne ferten? - Jeg skal finne ham.
Finn de av hans tilhengere som var smarte nok til å stjele øyet.
- Det var en dødelig, min herre. - En dødelig?
Hvem er hun?
- Slavinnen hans. - Jeg må si...
Jeg er veldig nysgjerrig på unnskyldningen din, men ikke nå.
Ja, herre.
Da er du ikke det smarteste mennesket i Egypt likevel. Det er tyven.
Hva går planen din ut på?
For å drepe ørkenguden må man drepe selve ørkenen.
Drepe ørkenen?
Hvordan dreper man ørkenen?
Vi må ty til min bestefar. Han vil hjelpe oss.
Bestefaren din? Mener du Ra? Solguden Ra?
Hvor er bestefaren din?
- Du tuller, ikke sant? - Tror du jeg prøver å more deg?
Det ville kommet godt med å kunne fly.
Jeg kan ikke forvandle meg uten begge øynene.
- Jeg må be om styrke. - Det er ikke oppmuntrende.
Stille. Ellers havner du ved foten av fjellet fortere enn du kom opp.
Mektige Ra, vit hvem jeg er.
Himmelens hersker ønsker ditt favntak.
Bestefar, jeg trenger din hjelp.
Jeg er imponert.
- Hold deg i skyggen min. - Hvorfor det?
Bare gjør som jeg sier.
Hill deg, du mektige Ra.
Når en fugl lander her, pleier jeg å drepe den før den driter.
Hvordan våger du å føre en dødelig til skapelsens kilde?
Han er verdifull for meg. Jeg kunne ikke etterlate ham.
- Hvorfor er du her - Jeg vil be deg om noe.
Da vil jeg straks avslutte arbeidet og høre på deg.
- Bestefar, unnskyld... - Du vet ikke hva det vil si.
Bli der og vær stille.
Jeg har en jobb å gjøre.
Og før den dødelige ned under dekket hvis du vil at han skal leve.
Kryp tilbake i skyggen, din stinkende orm!
Du skal aldri meske deg på mitt skaperverk.
Uansett hvor mye du prøver.
Alt var annerledes om jeg kunne bo blant mine barn i Nilens hage.
Det er min byrde å kjempe mot demonen Apep natt etter natt.
Egypt må aldri bukke under for kaos.
Det er altså noe som er verre enn Set.
Du tar feil. Den demonen drepte ikke faren min, din sønn.
De er begge mine sønner. De var likeverdige i mine øyne.
Det er hele mitt skaperverk. Dets skjebnes uvisshet er min akt.
Hva er det egentlig som fører deg hit?
Tillat meg å fylle flasken med vann herfra.
Vannet er ikke mitt.
Du vil slukke ørkenens ild.
Du vil drepe Set og bli farao, slik din far ønsket det.
- Skjenk meg evnen til å fly igjen. - Jeg har hørt din bønn.
Jeg lot deg komme hit, og du får lov til å dra hjem, men deretter...
Uten begge øynene har jeg neppe styrken til å beseire Set.
Så bli sterkere. Har du vært lat så lenge -
- at du har glemt at enhver guds liv er en reise?
Når du går bort fra stien, blir du svakere.
Hvorfor drasser du rundt på dette mennesket?
Han hadde mage til å forhandle med meg.
Ikke verdt papyrusen den er skrevet på.
Hva har det å si? Han er bare et menneske.
Jeg liker ikke hvordan Set regjerer.
Men jeg er usikker på at du vil være en bedre farao.
Herre, de siste opprørske gudene har forskanset seg hos henne.
Hver og en?
- Ja, herre. - Bra. Da er de lette å plukke.
Er ikke dette å gå litt for langt?
Hun vil at de skal kjempe til døden uansett.
Hun var din kone.
Desto bedre grunn til å drepe henne.
Fra nå av skal det være sånn her.
Vår måte. Det er best du blir vant til det.
Bør en gudinne utføre et slikt verv?
Siden du ble farao, har det vært behov for mange likkleder.
Du kunne ha vært dronning.
Du burde vite hvorfor jeg ikke kunne være det.
Men hvorfor sa du ja da jeg fridde til deg?
Jeg husker da du red ut av ørkenen.
Impulsiv, slående. Så vakker.
Jeg holdt ut den bitende vinden for å være ved din side, -
- og jeg forestilte meg alt vi skulle oppnå sammen.
Det var ikke alltid så bitende.
- Iblant var det fint. - Kanskje.
Jeg trodde fortsatt at vi kunne ha vært lykkelige.
Jeg burde ha vært nok til å tilfredsstille deg.
Ingenting kan tilfredsstille meg.
Det er derfor Ra var vis da han sørget for at du aldri får barn.
Hvorfor?
Ingen får vite det før det er for sent.
Neste gang bør du kanskje fortsette å fly til vi har landet.
Det Ra ga, tok han tilbake.
- Jeg trodde han hjalp deg. - Jeg fikk det jeg trengte.
Hele Nilen kan ikke slukke ilden, -
- men noen dråper fra Skapelsens kilde kan det.
Når ilden er slukket, vil Set være svakere. Sårbar.
Hva skjer hvis jeg drikker det?
Du blir forfrisket, og så vil du dø.
Det virker ikke riktig at Skapelsens kilde kan drepe noen.
Jeg ville drept deg for å ha sløset med vannet.
Hva er dette?
Så du ikke trenger å gi meg drikke i bare nevene.
Jeg er ikke din slave.
Min far lærte meg at det er uverdig for en gud å slå et menneske.
Han burde ha lært deg å lette på ræva og hente vann selv.
Unnskyld, far.
Dette blir mer og mer uakseptabelt.
Hvor er Horus' øye?
Oppe i rumpa di sammen med geitene du har der.
Hvor er Horus' øye?
Her.
Jeg trodde du krøp blind rundt i gjørma et sted.
Hugg ham ned!
Ser dere, brødre? Uten det andre øyet er han svak.
Om jeg så var blind, døv -
- og uten lemmer, -
- kunne du fortsatt ikke målt deg med meg.
- Jeg falt ikke i døden. - Ra være lovet.
Avtalen gjelder ikke hvis jeg dør. Zaya og jeg må begge være her.
I levende live.
Bak deg!
Horus! Horus!
Ra! Kjære Ra, hjelp oss!
Horus!
Vi dør!
Etter deg.
- Er du sikker på at du kan dette? - Jeg reddet deg, ikke sant?
- Å, du reddet meg? - Bare fordi du er nyttig.
Vet du hva som ville vært nyttig? Det andre øyet.
- Jeg kan stjel det for deg. - Ikke tirr meg, dødelige.
Jeg heter ikke "Dødelige".
- Hva heter du, da? - Bek.
Ja vel, Bek. De vil holde øye med veiene. Set sender bedre jegere.
- Det gikk ikke etter planen. - Nei, herre.
Gjorde nevøen min alt dette med bare ett øye?
- Jeg undervurderte styrken hans. - Han er vanskelig å drepe.
Som onkelen sin. Hvor er han på vei?
- Hvem er hans allierte? - Bare den dødelige.
- Ikke akkurat en hær. - Jeg hørte dem si noe.
Den dødelige har inngått en avtale med Horus.
Han er ambisiøs.
Horus har gått med på å vekke den dødeliges kvinne til live.
- Er du sikker på det? - Ja, herre.
Du bør få noen til å se på det der.
Godt jobbet.
Du skulle ha gitt oss denne oppgaven fra begynnelsen av.
Har vi ikke alltid tilfredsstilt deg?
Så tilfredsstill meg igjen.
Lot du din kone leve?
Før eller senere vil du og jeg ende -
- på akkurat samme måte.
Dødsriket med de ni portene.
Er kartet riktig, Vestens herskerinne?
- Det har jeg lagt bak meg. - Snart hersker jeg over hele verden.
Dødsriket er det siste kongeriket som gjenstår.
Du vil ha ting du ikke kan få.
- Før meg dit. - Men sjelen din lever.
Ja. Det var du også da du var rådgiver i dødsriket.
Du vet hva som venter meg der.
Armbåndet ditt beskytter deg mot demonene.
- Det er ikke det. - Du savner det, ikke sant?
Mørket og det mørket fikk fram i deg.
- Nei. - Du er ikke så dydig.
Kjærlighetsgudinnen.
- Jeg vet det. - Så gjør dette for meg.
Bevis at du er lojal mot meg, og så kan vi få alt. Sammen.
Horus.
Min elskede.
Horus.
Du er ikke i din fars gravkammer.
Jeg lurte på hvor han var.
Nå vet jeg det. Takk.
Til å være en som forfører menn med øynene sine, -
- er du ikke så veldig kløktig.
- Hvor lenge har han kunnet se? - Hvorfor bryr du deg om det?
Jeg er din nå. Jeg gjør det du har bedt om.
Selv om jeg dreper Horus?
Selvfølgelig. Hvem bryr seg vel om ham?
Er du ikke lei av å lyve så mye?
Jeg elsket Nefthys en gang, og jeg hugget av henne vingene.
Tenk deg hva jeg vil gjøre med deg.
Hvis du gjør det, jakter jeg deg.
La meg røre deg!
Det er vel bedre enn å flykte til fots.
Kan vi finne et mindre ubehagelig sted å slå leir neste gang?
En gang var dette en vakker hage.
- Hva skjedde? - Det var min fars første tempel.
Gavmildt ga han de fattige lov til å begrave sine egne her.
Set har brutt med hans lære.
Min far elsket dette stedet.
Så Set førte ham hit slik at han kunne bli slaktet.
Liket ble skåret i fjorten stykker. Hjertet ble aldri funnet.
- Saltet Set jorda? - Nei. Det var min mors tårer.
Før hun tok sitt eget liv.
- Jeg har sviktet dem. - Jeg er lei for det.
Ra sa at jeg var på en reise, og at hvis jeg når veis ende, -
- blir jeg mektig igjen.
- Hvordan ender det? - Med hevn.
Det ender med mitt spyd gjennom Sets kranium.
Er det uvær? det er ingen skyer.
Sets jegere på kjæledyrene sine.
Det der er ikke kjæledyr. En katt er et kjæledyr.
Jeg tåler ikke giften deres slik jeg er nå.
- Da bør vi flykte. - Flykte?
Vi dødelige gjør det stadig vekk.
- Løp fortere! - Jeg kan ikke!
Kom igjen!
- Vi må drepe dem. - Vi?
Hva er det viktigste når man fisker? Kvaliteten på agnet.
- Det er for farlig. - Er du bekymret for meg?
Nei, men jeg er ikke like treffsikker med spydet.
Så gå nærmere før du kaster.
Hei, søta!
Det var slangen jeg mente!
- Det funket fint. En gang til. - Agnet må henge lengre.
- Jeg må treffe det svake punktet. - Hvordan vet du at de har et?
Det vet jeg ikke, men de må vel ha det? Av sted!
Fremragende. Du gjorde den sint.
Synd at du ikke kan fly.
Det kan ikke du heller.
Du!
Hold smella og ikke gå i veien.
Vakre jente. Du hører ikke hjemme på slagmarken.
Brenn henne!
Hvilket vakkert vesen du er.
La meg hjelpe deg.
Brenn henne!
Du fryser så fryktelig. Varm deg opp litt.
Jeg beordrer deg.
Fort.
Ditt selskap var å foretrekke.
- Skandaløst. - Selv takk for redningen.
Mens jeg satt blendet i min fars gravkammer, -
- delte du seng med guden som rev ut øynene mine.
- Hvorfor sløse dette på en blind? - Hvorfor stole på deg igjen?
Han dreper alle guder som ikke kneler for ham. Meg også.
Vi skal bryte oss inn i Sets tempel. Horus skal drepe ham.
Hvordan skal dere komme inn?
- Han der? - Han har sett tegningene.
- Hva med sfinksen? Har du glemt den? - Sfinksen?
Den bevokter Sets ild. Den dreper alle som ikke løser gåten.
- Du kan løse gåten, ikke sant? - Vi ber Tot om hjelp.
Hvorfor gjøre det med vilje?
Så vi ikke dør før vi absolutt må. Kom igjen.
Ga han deg den kjolen?
Jeg valgte den blant dem som ble levert.
Du valgte den du mente ville glede ham selv?
Jeg kler meg for å glede meg selv. Liker du den ikke?
- Den er for drøy. - Jeg er gudinnen av for drøy.
Jeg har gitt deg mye du ikke syntes var for drøyt.
- Nå er det kanskje for lite av den. - Før var du ikke vanskelig å glede.
Du sinker oss.
Det får deg til å ligne en røver.
- Hvordan så jeg ut? - Som en som ikke fatter noe. Men søt.
- En som ikke fatter hva? - Nettopp.
- Du har alltid tatt meg for gitt. - Hva?
Da du fikk øyet tilbake, burde du ha hentet meg.
Betyr jeg ingenting for deg?
Hent litt rent vann, er du snill.
- Ville du dødd av å si takk? - Jeg er ikke i humør til å krangle.
Hent vannet nå. Jeg beordrer deg.
- Dere er alle like. - Hva heter hun?
Jeg kan få enhver mann, kvinne, gud eller dyr til å adlyde meg.
Med mindre hjertet tilhører en annen.
- Du er forelsket. - Hun heter... Zaya.
Jeg er lei for det.
Jeg lovte henne et ordentlig hjem, penger til familien.
Jeg ga henne ingenting.
Hun var sammen med deg fordi hun elsket deg.
- Tro meg. Jeg vet det. - Jeg skal gjøre det godt igjen.
- Horus skal vekke henne til live. - Sa han det?
Det er vanskelig å se mer enn sinne og hevnlyst.
- Men han er ikke så ille. - Det er vanskelig å se.
Der er den.
Er det ham? Dem?
- Selvfølgelig ikke. - Hvem er de, da?
- Hans trofaste tjenere. - Han stoler bare på seg selv.
Rik av gavmild gjødsling. Fargerik, -
- primært i de grønne og røde endene av spekteret.
Brokete arter med blomsteroppsatser bestående av flere buketter, -
- hver med et modifisert beger.
Vise herre av det hellige ord, vi søker ditt råd.
En gang betraktet som ugress, som ble revet opp med rota.
Nå prises den for sin livgivende olje -
- og næringsrike blader. Men hva er sannheten om den?
- Du. Snu deg. - Vil du helst se meg bakfra?
Nei, jeg... Eller jo. Du vet jo at jeg ikke kan lyve.
Snu deg. Jeg vil ikke se deg i de lumske øynene dine.
- 47. - Hva behager?
Prosentdelen av viten jeg har nedfelt.
- Tot, jeg trenger bare... - Løsningen på sfinksens gåte.
Selv et barn kan dra den slutningen.
Dra og få gåten, kom tilbake og fortell meg den.
- Da må en av oss dø for det. - Trekk lodd.
- Bli med oss. - En natt. Jeg gir deg én natt.
Nei, det gjør du ikke. Set må stoppes før han ødelegger oss alle.
Du forstår vel at det er klokt?
Denne her er altfor viktig til å sette på spill.
Jeg kan resitere stjernenes sanne navn.
Jeg har sett verden skapt av sand og vann. Jeg besitter all visdom.
Jeg er mer verdt enn en eller annen krone.
Jeg har det! Dens mystikk. Dens sannhet.
- Det er salat! - Din far ble uforsiktig.
Ikke bare er det umåtelig dumt, men nå må jeg nedfelle alt jeg vet, -
- som beskyttelse mot den lille sjansen for at Sets krig rammer meg.
Jeg er lei for at mine foreldres lik har vært ubeleilig for deg.
- Du er tilgitt. Ut med dere! - Du må hjelpe oss!
Forsiktig. Jeg er flere enn dere.
- Det er i orden. Jeg gjør det. - Er ikke du en omstreifende bavian?
Jeg sa at jeg ville gjøre det.
Din sjanse for å feile er monumental.
Men før sfinksen dreper meg, skal jeg fortelle den -
- at Visdommens gud var redd for å svare feil.
Er dette din beste strategi?
Å appellere til egoet mitt? Hvor forfengelig tror du jeg er?
Ja vel. La gå.
La gå.
Kom igjen.
Adjø.
- Godt gjort. - Takk.
Zaya kan aldri vende tilbake. Faraoen har ikke makt til det.
Ikke Anubis heller.
Du førte ham bak lyset.
Han dør nok i forsøket på å bryte seg inn i Sets pyramide.
- Han ville ofre livet. - Han tror han kan redde henne.
- Han tror det han vil tro. - Du har vært så blind.
- Så du virkelig verden bli til? - Jeg lyver ikke.
Hvordan kunne du det hvis ingenting var skapt?
Hvis jeg prøvde å forklare det, ville hjernen din blitt til væske.
Jeg har ikke valgt hevnens sti. Jeg valgte ingenting av dette.
- Hvilken makt har jeg egentlig? - Makten til å gjøre bot.
Han må få oss inn slik at jeg kan kvele Sets ild.
Hvis han nekter, dør vi alle. Er det det du vil?
Det er for farlig å krysse sletten.
- Vi venter til det blir mørkt. - Vi har snart ikke mer tid.
- La oss gjøre det nå. - Vi venter.
All den tiden dere var adskilt, glemte hun deg aldri.
- Du har alltid vært i Hathors hjerte. - Ja, men hjertet hennes er stort.
Det er plass til en hel flokk.
Si meg, du vise himmelens hersker, -
- hvorfor tror du Set lot deg leve?
Hun gjorde det av kjærlighet. Vil du straffe henne for det?
Jeg ville ikke ha hennes hjelp. Jeg ville bare ha én ting.
Jeg tror alle er dårer, -
- men du er en større dåre enn de fleste.
Tenker du på henne?
Selvsagt gjør du det.
En gang var jeg Vestens herskerinne.
Jeg skulle hjelpe de døde med å nå etterlivet.
Har du reist i dødsriket?
Jeg er kjærlighetsgudinnen, selv for dem som er døde.
- Jeg var ung, og jeg ble forført. - Forført?
Av demoner. Dette armbåndet holder dem i sjakk.
De 42 stjerners armbånd. Én for hver demon Horus drepte for meg.
Da visste jeg at jeg elsket ham.
Zaya må vite at du kjemper for henne, så hun ikke mister håpet.
Zaya.
Zaya. Zaya, kan du høre meg?
Zaya?
- Hvem er det? Hvem sa det? - Hathor, Vestens herskerinne.
Jeg snakker til deg fra de levendes land. Din elskede er her hos meg.
- Bek? - Zaya, det er meg.
Jeg visste du ville finne meg.
Men jeg ser deg ikke.
- Du kan komme tilbake. - Hvordan?
Jeg hjelper Horus. Til gjengjeld skal han hjelpe oss.
- Er dette den Bek jeg elsker? - Ja, jeg tror det knapt selv.
Bek, jeg, stoler på gudene?
Men jeg tok feil, Zaya. Horus er rettferdig, som du sa.
- Du tenker nok: "Hva var det jeg sa?" - Bare litt.
- Det er så godt å høre stemmen din. - Det går bra. Tro meg.
Horus skal hjelpe deg tilbake. Det vet jeg at han gjør.
Bek? Bek, er du der?
Det er forbudt for de døde å snakke med de levende.
Av sted.
Det er et hjul inni. Dreier man på det, stopper sanden.
- Vi må bare gjennom døra. - Godt at du så tegningen.
Hvis man ikke visste hvilken dør det var, ville det vært umulig.
- Bek? - Ja.
Du vet hvilken dør det er, ikke sant?
Selvfølgelig. Det er... den der.
Nei, den der.
Nei, det er denne!
Den som intet våger...
- Gjettet du? - Tja...
Det er foruroligende at du stoler på tilfeldigheter.
Hvis du overlever, må jeg studere deg nærmere.
Hvor er sfinksen?
Ubudne i faraos tempel, -
- løs min gåte eller opphør med å eksistere.
Fortsett. Jeg venter.
Jeg fantes aldri og skal alltid snart finnes.
Ingen har noen sinne sett meg, og ingen vil se meg.
Likevel er jeg det ethvert levende vesen setter sin lit til.
Hva er jeg?
Orden. Du er orden.
Jeg tvilte aldri på deg.
Det er ikke riktig.
Prøv igjen. Vær så snill?
Det var et fullstendig passende svar.
Du er... renhet.
Nok en ang galt svar.
Hva fantes aldri? Skal alltid snart finnes?
I fremtiden, ikke-eksisterende. Ikke virkelig.
Men det finnes, og har aldri vært. alltid skal det snart finnes.
"Likevel er jeg det ethvert levende vesen setter sin lit til."
Dødelige er levende! Kanskje du ikke må tenke som en gud.
Da kan jeg like godt slutte å tenke.
Vent! Jeg har det! Du er morgendagen!
Søren!
Én dråpe.
Nei!
Jeg burde takke deg.
Du lokket ham ut av biblioteket slik at jeg ikke trengte å gjøre det.
- Den siste delen av planen. - Din feiging.
- Slipp meg ut og kjemp mot meg! - Igjen?
Har hun ikke sett deg tape nok?
Kan du ikke la meg skåne deg for en siste ydmykelse før du dør?
Stopp!
Kjenner du igjen denne?
Sa han at han kunne vekke kvinnen din til live?
Det er umulig. Selv for meg.
Skal jeg tro deg?
Jeg trenger ikke lyve.
Hvordan skulle en blind, udugelig gud ellers få deg til å hjelpe ham?
Bare spør ham.
- Tøm det! - Er det sant?
Bek, tøm det!
Nei!
Synd at du ikke var på min side.
Jeg beundrer folk som ikke lar døden stå i veien.
Men sånn er kjærligheten.
Det er ganske passende at dere dør sammen her i tempelet mitt.
Jeg vil savne samtalene våre, og alt det andre.
Du fratok meg hevnen min.
Zaya mente du var det største i skapelsens historie.
Hver dag ba hun om at du måtte redde Egypt, men du kom ikke.
Jeg var i et gravkammer. Jeg hørte henne ikke.
Du lyttet ikke. Du tenker bare på hevn.
Jeg begynte å tro at jeg tok feil av deg, -
- men nå har jeg endelig forstått gudene. Vi betyr ingenting for dere.
Nå vet du det.
Anubis, tre fram.
Herskerinne. Du er fortsatt like vakker som morgengry.
Hva gjør du?
Dette menneskets elskede har ingen skatter til sannhetens vekt.
- Kanskje vi kan hjelpe henne. - Du ber om mye, herskerinne.
- Det vil kreve en spesiell skatt. - Nei. Nei.
- Som dette? - For deg, Vestens herskerinne, ja.
Gi ham liv til å gi henne det selv.
- Så får du se henne en siste gang. - Takk.
- Nei. Jeg forbyr deg det! - Vi har begge narret Bek.
- Dette gjør bot. - Ikke på denne måten.
- Ikke med deg. - Jeg beordrer deg til å slippe meg.
Du kan ikke beordre meg. Du vet hvorfor.
Jeg er kjærlighetsgudinnen.
Hvis jeg ikke gjør dette, er jeg ingenting.
Jeg vil ikke miste deg igjen.
Ta det.
Gjør det du må gjøre.
De to sannheters sal.
Der skal vi bli dømt.
Tre fram.
Hva har du å tilby?
Tre fram.
Jeg vil leve evig!
Hva har du å tilby?
Tre fram.
Hva har du å tilby?
Zaya.
Bek.
Set, ta imot Nefthys gylne vinger.
Må de beskytte ham mot dem som vil skade ham.
Tot, visdommens guds forstand. Gi ham fortidens viten.
Osiris' hjerte. Gi ham herredømme over alle land.
Det alt-seende øyet. Gi ham det, så ingen fiender kan narre ham.
Du ser storslagen ut, herre.
Jeg vet det.
Far.
- Jeg så tårnet. Imponerende. - Jeg bygde det til ære for deg.
Var det høyere, ville det vært i veien for meg.
Vend blikket bort fra seilene og besku mitt verk.
Det Osiris ikke klarte.
Jeg hersker over alt levende, og alt som levende puster på.
- Ingen under sola er mektigere. - Hedre meg slik jeg har hedret deg.
Hvis heder var målet, burde du ha unnlatt å drepe din bror.
Så du ser virkelig alt som foregår der nede.
Si meg, far. Bryr du deg om hva som skjer?
Jeg bryr meg mer enn du aner.
Hvorfor ble jeg da sendt bort alene, -
- dømt til å gå i den brennende sanden, -
- mens min bror lekte barføtt ved Nilens bredd?
Hvorfor gjorde du Osiris til farao, og hvorfor ga du ham en sønn, -
- mens du nektet meg gaven til å gi liv?
- Det var din prøvelse. - Han fikk ingen prøvelse.
Jeg ga Osiris Egypts krone.
Da tiden var inne, klamret han seg ikke til makten.
Han ga den fra seg. Han besto prøvelsen sin.
- Og jeg har bestått min. - Ikke ennå. Det er sant.
Jeg ville ikke at du skulle få barn.
Det var en nådegave, -
- for jeg ville ikke at du skulle savne dem slik jeg har savnet mine.
- Savnet dem? - Du må ta min plass.
- Her? - Slik ender din prøvelse, sønn.
Det fins ingen større byrde, men ei heller større ære.
Alt du har gjort, kan tilgis.
Forventer du at jeg skal kjempe med dette beistet -
- natt etter natt helt til jeg dør?
- Hva er det du vil ha? - Udødelighet.
Udødeligheten venter på oss alle i etterlivet.
Jeg vil ikke dø. Jeg vil leve. For evig.
Der nede i landene jeg har erobret. Mitt rike. Det bør være min gave.
Hvordan? Den eneste måten å oppnå det på, er utenkelig.
- Man måtte fortære... - Selve etterlivet.
Du ville utløst kaos over skapelsen. Du ville utslettet alt.
Ikke utslette. Omforme.
Jeg skal ta din plass, men jeg vil ikke sitte på en jævla båt.
Ingen gud kan overleve det.
Jeg er ikke bare én gud.
Hva har du å tilby?
Dette kan kjøpe deg plass i etterlivet.
Nei. Ikke uten deg.
Porten er blitt brutt ned.
Kaos sprer seg. Apep skal utslette dette riket.
Horus er vårt eneste håp.
Han er ikke den guden du tror han er. Han løy for meg.
Gi ham en sjanse til. Han kom bare så langt på grunn av deg.
Min styrke er ikke ubegrenset.
Hvis himmelens hersker har en plan bør han utføre den med stor hast.
Hvis du ikke stoler på ham, så stol på meg.
Jeg vet at vi skal være sammen igjen.
- Ra har falt. Set har utløst kaos. - Hvordan stopper vi ham?
- Du gir aldri opp, du? - Zaya sa at jeg ikke kunne det.
Du fortalte henne ikke om avtalen?
Jo, men av en eller annen grunn tror hun fortsatt på deg.
- Vi må tilbake til hovedstaden. - Det er langt å gå.
Jeg foretrekker å fly.
Nefthys. Selv i døden prøver hun å hjelpe oss.
Kom an, demon!
Set har Ras spyd.
Han lokker Apep til Nilen, alt livs kilde.
- Hvorfor det? - Så alt kan bli utslettet.
Ra er ikke død, og bare han kan endre dette, men han trenger spydet sitt.
- Hvordan får vi det tilbake til ham? - Kanskje vi må på fisketur.
Jeg er din tjener. Jeg ber om din hjelp.
Byggmester.
Vi trenger deg.
Det er den største arkitektoniske bedriften noen sinne.
Min...
Jeg mener Sets obelisk -
- er nøyaktig 2220 cubit høy. Helt nøyaktig.
Bygd av sju milliarder granittblokker, -
- fem milliarder Turakalkblokker og ni milliarder talenter gull.
Og hvor mange slavers liv?
5930. Nei, vent.
5931.
Nei. Du trenger ham for å nå toppen.
Vi ses der oppe.
Du sto ved hans side som om han var din venn.
Jeg vet hvordan det føles. En guds gunst. Berusende.
Leit at du valgte feil gud å følge.
- Han forbedrer seg. - Kvinnen din er fortsatt død.
Synd. Hun var så pen.
Huden hennes var så myk.
Skatter til etterlivet.
Ser du det? Jeg er klar til å dø.
Kom an, Apep!
Du skulle blitt under sanden.
Jeg kan forstå å drepe for en krone, men dette er galskap.
Hvordan skulle du kunne forstå det? Yndlingssønnens yndlingssønn.
Forresten vil Apep spise dødsriket.
- Du kommer aldri til etterlivet. - Hva?
Hvem følger feil gud nå?
Jeg tror jeg vil savne våre små sammenkomster.
Men du kan fortsatt ikke måle deg med meg.
Du har rett.
Jeg er bare agnet.
Nå er du virkelig en plage.
Horus!
Tror du ikke øyet ditt ville vært mer nyttig enn en såret tyv?
Sannsynligvis, ja.
Jeg er lei for alt jeg har gjort mot deg.
- Dette inkludert. - Du er tilgitt.
Jeg sa jo jeg skulle stjele det andre øyet ditt til deg.
Du kunne sagt at du ikke trengte det.
Ra viste meg veien, men jeg lyttet ikke.
Jeg trodde jeg trengte øyet, -
- men det er ikke min reises mål å søke hevn for enhver pris.
Det er å beskyttet folket mitt.
Slutt å prise deg selv. Du er ikke ferdig med å beskytte.
Se. Den nye faraoen.
Jeg syntes du var den største av alle gudene.
Se på deg nå. Du har ingenting.
Jeg er den største guden.
Jeg skånte deg en gang. Jeg viste deg nåde.
Den feilen begår ikke jeg.
Bestefar. Alt er ikke over ennå.
Det holder, udyr!
Takk.
Vi er et godt par. Er du sikker på at du ikke er en gud?
Hva skulle jeg vært guden for?
Dumhet?
Det umulige.
Bek?
Jeg har aldri stått i gjeld, men nå står jeg i gjeld til deg, sønnesønn.
Be om hva det måtte være. Fjellene skal knele for deg.
Svar fort, forApeps hunger er uendelig.
Natten er alltid på vei.
Jeg vil ikke ha noe annet enn det som er umulig for meg å gi.
- Er jeg...? - Du er tilbake.
Bek. Kanskje du bør hjelpe henne.
Zaya.
- Bek. - Zaya.
- Mitt navn er Horus. - Min herre.
- Jeg trodde det var umulig? - Umulig? Ja.
Ære være Ra, lysets hersker.
Visdom var blitt oppnådd. Prøvelser var bestått.
Nye sjanser var gitt for atter å leve.
For atter å være hele. Horus sørget over foreldrene sine.
De hadde for lengst ankommet etterlivet.
Men han visste at det var Ras visdom at porten skulle bestå -
- som en urokkelig barriere mellom livet og udødeligheten.
Tror du jeg er klar?
Å være klar er utvilsomt en vanskelig tilstand å oppnå, -
- men du er nært nok.
Reis deg, Horus, farao av hele Egypt.
Fra dette øyeblikk -
- må man gjøre seg fortjent til etterlivet, ikke med gull, -
- men med gode gjerninger, medfølelse og gavmildhet.
Hva vi gjør i dette livet, betyr noe.
Tenker du på henne?
Selvfølgelig gjør du det.
Du trodde vel ikke jeg ville forlegge Egypts største skatt?
Vil de savne meg hvis jeg blir borte noen dager?
Som faraos yppersterådgiver er det min oppgave å sørge for -
- at de knapt merker det, men hvis noen spør...
Si at jeg må hjelpe en venn.
Jeg overlater Egypt til deg.
Tekst: Jørn-Are Haugli Johansen Scandinavian Text Service 2016